Радой Ралин
Писмо от дете

chitanka.info

През целия път на войната

аз пазих едно писъмце.

Това писъмце ми изпрати

дете от далечно селце.

Получих го аз. И не вярвах.

Не бе ли за друг вместо мен?

А после на всички другари

го четох от радост смутен.

Как пишеше само детето:

„Боецо, обичан и мил,

безбройни, безбройни привети

от родния край приеми.

Ний знаем, че в нощите зимни

ни пазиш ти там от врага.

Боецо, за тебе тъжим ний,

не с теб се гордеем сега…“

Прочетох го аз… И захласнати,

с усмихнати, тъжни лица

мълвяха другарите: „Раснат

в родината славни деца!

Ний трябва да свършим по-скоро

народната свята война.

Ний трябва!… Защото говорят

и мислят децата за нас!“

От дългия път на войната

донесох едно писъмце.

Това писъмце ми изпрати

дете от далечно селце.

1946

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.